Добри Жотев
Насаме

chitanka.info

И ето ме, далеч от суетата,

в смокиновия двор,

отново насаме.

Сълзи! — И мои сте, и не.

Соленият ви извор е далеко:

в космическия плач на Еремия

пред безответната стена.

И още по-натам:

в очите на епичния Гилгамеш,

оплаквал верния другар Енкиду.

И още, още по-натам…

Добре дошли! —

Човек, неплакал никога,

е по-малко човек.

Ведно с горещия ви излив

изтича мъката от всички поражения,

сегашни и очаквани.

И може би дори победите

от вас се раждат.

Благодаря ви!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.